I Napolibukten, noen kilometer fra Pompeii og Vesuv, -
- ligger det som er verdens mest ukjente arkeologiske plass.
Dette er den tapte byen Baia.
I hundreåret f.Kr. var dette et eksklusivt tilholdssted...
Har du sett hvilken fin parmigiana mamma har lagd til deg?
Patrì, kan du si hva det er?
I går kveld så jeg en dokumentar om bier.
Hannene gjør ingenting fra morgen til kveld.
De våkner først når dronningen kaller på dem.
For sikkerhets skyld parer de seg når de flyr.
De knuller helt vilt.
Og så dør de.
Én etter én.
For de duger ikke til noe annet.
Det er det eneste de er flinke til.
Prøvene fra Milano viser at dere produserer eksklusive plagg.
Hva selges de for i butikkene? 1200 euro?
Dere kan selge dem til forhandlere for maks 500 euro.
Med kostnadene for stoff, syersker, pakking og frakt -
- tjener dere ti prosent, ikke sant?
Ja.
Med oss tjener dere tre ganger så mye.
Hvordan da?
Vi senker arbeidskostnadene til to eller tre euro i timen.
Det avhenger av arbeidet.
Bestem deg, Evelì.
Du kan bruke lokale leverandører som koster mye mer -
- og ikke jobber én time overtid uansett hva du lokker med.
Eller så kan du jobbe med oss.
- Og mønsteret? - Jeg har bare disse prøvene.
- Dere ordner mønstre og størrelser. - Greit. Og stoffet?
Jeg sender alt med et bud i morgen.
Pappa, jeg fikk toppkarakter i matte.
Hva er det?
- Bader du i parfyme? - Liker du ikke det?
Jo da, men på kvinner.
Vask hendene. Maten er ferdig.
Pappas lille mønsterelev.
Hvordan gikk det på kontrollen? Vokser barnet som det skal?
- Alt ser bra ut. - Og Patrizia?
Hun trengte hvile.
Bra. Om hun virkelig kunne hvile.
Det som skjer i sentrale Napoli er ikke bra.
Om urolighetene sprer seg, svekkes også Secondigliano.
Fortsatt støtte til en svekket klan kan være risikabelt.
Nå er ikke Patrizia rett person til å styre.
Du er mannen hennes. Snakk henne til fornuft.
Som jeg ser det har hun to valg:
Være kvinne eller være leder.
Hva vil du gjøre?
Vil du oppfostre et barn...
...eller sørge over en kone?
Nå spiser vi. Jeg er sulten.
I Faderens og Sønnens og Den hellige ånds navn.
Gode Gud, velsigne maten.
Fader vår...
...som er i himmelen. La ditt navn holdes hellig.
Levanteklanen sto bak beslaget.
De er ute etter Secondigliano.
De skyldte på Nicola og drepte ham.
Nå har de gått sammen med O'Diplomato.
De har tatt alt som tilhørte Sangue Blu.
Min ektemann er en av dem, Gennà.
Og du merket ingenting?
Jeg fortalte deg at en boss aldri kan stole på noen.
- Det vet jeg. - Det virker ikke sånn.
Hva skal du gjøre?
Jeg har bare to valg.
Jeg kan være mor og kone og la Levanteklanen overta.
Eller utslette dem alle sammen.
Jeg ga deg et kongerike.
Mitt - Savastanos.
Likevel står du her og spør meg hva du skal gjøre.
Nei, Gennà.
Der tar du feil.
Jeg ville bare la deg vite det.
Dette er hjemmet mitt.
Og i mitt hjem bestemmer jeg.
VÅRE BRØDRE
Du er gal som viser deg her.
Du vet at Forcella tilhører Capaccioklanen nå.
Siden du drepte broren hans har O'Diplomato lett etter deg.
Jeg kunne ha satt det her til deg.
Jeg må be om tilgivelse.
Jeg vet at det er risikabelt, -
- men du må ordne et møte med våre mest lojale menn.
Oppfattet.
Hvordan har du det?
Jeg fikk hvilt litt.
Jeg måtte bestemme meg før jeg snakket med deg.
Og nå har jeg gjort det.
Jeg må sette vår Bianca først.
Det ville vært bedre å gi ledelsen over Secondigliano til deg.
Bianca?
Det var min mors navn.
Vi gjør som du vil, kjære.
Dette stedet føles som et fengsel.
Men om Patrizia ikke hadde gitt oss stedet, ville vi vært døde nå.
Jeg vil ikke måtte sørge over deg.
Jeg kan ikke gi meg nå.
Først skal jeg hevne våre brødre.
Bygger du et tårn?
Det går ikke så bra, Azzù.
Secondigliano eksploderer snart.
- Det er ikke vårt problem. - Jo, det er det.
Så lenge alt fungerer, er vi alle venner.
Men når noe forstyrrer balansen...
...vet ingen hva som skjer.
Du lot Patrizia overta av en grunn.
Du kjøpte oss frihet.
Jeg visste ikke det. Gratulerer.
- Takk. Hvordan går det? - Bra.
Igor, nå kan jeg ikke ha ansvaret for leveransene.
Min ektemann Michelangelo overtar.
Du kan snakke med ham som du snakker til meg.
Én.
Gi meg tjue.
God morgen, don Michelangelo. Vær så god.
Vi er ferdige, donna Patrì. Det er 213 000 euro.
På nivå med forrige uke, om ikke mer.
Dette er ikke vårt nabolag.
Det er en by i en større by.
Secondigliano står ikke under noen andres kontroll.
Enzo kom til meg.
Han hater alle.
Han sier at familien din ligger bak beslaget.
Han ba meg om hjelp.
Han vil drepe dere alle sammen.
Hvorfor sa du ikke det med en gang?
Fordi jeg hadde mine tvil.
Om meg?
Ja.
Og nå er tvilen borte?
Nei.
Men jeg har tatt mitt valg.
Enzo er her.
Men du må love meg én ting.
Du må velge side, som meg, og fjerne all tvil.
Enzo...
Hva har du gjort?
Sjekk den frisyren.
Hei, Enzo.
Jeg er glad for å se dere.
Patrizia og jeg har samme fiende: Levanteklanen.
Først brukte de Capaccioklanen som marionetter, -
- så tok de vårt område.
Vi tvinges til å møtes i hemmelighet.
Men de skal ikke tro at jeg har glemt dem.
Jeg tenker på dem hele tiden.
Natt som dag...
Hele tiden.
Hva ser du for deg, Enzo?
Patrizia vil fokusere på å være mor.
Hun har bestemt seg.
Hun overlot ansvaret til meg.
Leveranser, salg...
...Secondigliano.
Men hun overlot ansvaret til meg, pappa, ikke til deg.
Du har aldri likt dette stedet.
Du ville aldri jobbe her, -
- men her la vi grunnlaget for familiens velstand.
Michelangelo...
For å lage betong...
...blander man sand og sement.
Resultatet blir et nytt materiale...
...som tilhører oss.
Som tilhører familien vår.
Du og Patrizia er som sand og sement.
Sammen er dere et materiale som kan skape noe stort.
Hvis du forstår det, gjør hun også det.
Du har rett, pappa.
Det er en ting til vi må gjøre.
Vi må drepe Sangue Blu.
- Nå? - Det ser bra ut.
- Takk for at dere kom. - De sa at du har trukket deg tilbake.
Kanskje det er på tide å returnere til tjenesten.
Vi har savnet deg, don Gennà.
Kom.
Framover!
Det er ingen her.
Stikk, det er en felle! De jævlene!
Jævler!
Ta ham!
Mamma?
Jeg har det bra. Hva har skjedd?
Ro deg ned, mamma.
Hva sier du?
Hvordan går det med dem?
Det viktigste er at de er uskadet.
Jeg kommer.
Vi mislyktes.
God kveld, don Gennà.
O'Maestrale beklager, men han kunne ikke være her.
- Han hilser. - Slapp av.
Jeg vet hvordan det er å leve i høyeste beredskap.
Med all respekt...
...så trodde jeg at du hadde trukket deg tilbake.
Tok jeg feil?
Det er sant.
Men nå har jeg pengene, kontaktene og kapasiteten.
Framfor alt må jeg ta tilbake det som tilhører meg.
Unnskyld at jeg er så direkte...
...men får jeg stille et spørsmål som O'Maestrale hadde stilt?
Spør.
Hvorfor valgte du ham?
Neste krig kommer til å bli lang og krevende.
En mann med mot til å spise sin fiendes hjerte i fengselet, -
- er en mann som ikke frykter noe.
Og jeg trenger en som ham for å vinne denne krigen.
Det skjedde for lenge siden.
Deretter sonet han 20 år i et høysikkerhetsfengsel, -
- og alle vendte ham ryggen.
Jeg vet det.
Men jeg vet også at han hadde enorme ambisjoner...
...og det er noe som aldri dør.
Tekst: Thomas Fagerlid www.sdimedia.com